Contingut

# Índexs i exponents

En aquesta secció trobareu informació bàsica sobre l'ús d'índexs i exponents al LibreOffice Math. Proveu de fer els exemples descrits per entendre millor els detalls que es descriuen. Tingueu en compte que les cometes dels exemples només s'han utilitzat per destacar les expressions i que, per tant, no en formen part.

L'índex i l'exponent d'un caràcter es mostren l'un damunt de l'altre, justificats a l'esquerra del caràcter base. Per exemple, proveu d'escriure a_2^3 o a^3_2 (ho podeu fer en qualsevol ordre). Podeu utilitzar 'sub' i 'sup' en lloc de '_' i '^'.

No obstant això, no és possible utilitzar els patrons següents:

a_2_3

a^2^3

a_2^3_4

Només podeu utilitzar una vegada cada posició de subíndex o superíndex per a un caràcter base. Heu d'utilitzar claudàtors per indicar el resultat desitjat, tal com es mostra en els exemples següents:

a_{2_3}

a^{2^3}

a_2^{3_4}

a_{2^3}^{4_5}

A diferència d'altres editors de fórmules en què "_" i " ^ " només fan referència al caràcter següent (per exemple, "a_24" només faria referència a "2"), al LibreOffice Math aquests símbols fan referència als nombres, noms o textos complets. Si voleu introduir superíndexs o subíndexs de manera seqüencial, podeu escriure l'expressió de la manera següent: a_2{}^3 o a^3{}_2.

El LibreOffice Math us ofereix diverses opcions per a escriure tensors. A més de la notació «R_i{}^{jk}{}_l», habitual en altres aplicacions, també podeu utilitzar altres notacions, com ara «R_i{}^jk{}_l» i «{{R_i}^jk}_l».

Els superíndexs i subíndexs es poden justificar a l'esquerra o a la dreta del caràcter base. Per a fer-ho, utilitzeu les ordres «lsub» i «lsup», que tenen el mateix efecte que «sub» i «sup», però es justifiquen a l'esquerra del caràcter base. Vegeu també «a lsub 2 lsup 3».

Les regles que determinen la no-ambigüitat i la necessitat d'utilitzar claudàtors són les mateixes. Per aconseguir-ho, utilitzeu {}_2^3 a.

Les ordres «sub» i «sup» són equivalents de «rsub» i «rsup».

Mitjançant les ordres «csub» i «csup» podeu escriure superíndexs i subíndexs directament a sobre o a sota d'un caràcter. Per exemple: «a csub y csup x». També podeu combinar índexs i exponents: «abc_1^2 lsub 3 lsup 4 csub 55555 csup 66666».

Podeu adjuntar superíndexs i subíndexs a la majoria d'operadors unaris i binaris. Exemples: «a div_2 b a<csub n b +_2 h» i «a toward csub f b x toward csup f y».

Assegureu-vos d'introduir tots els espais entre caràcters quan escriviu aquests exemples a la finestra d'ordres.